Tidigare:
-Din täckidentitet? -Trevor Price, exmilitär.
Senast fick du en kula i ryggen och nu ska du infiltrera nynazister?
Vi är Perspektiv för Tyskland.
-Tyskland. Tyskland! -Vakna upp! Vakna upp!
Vi tror att Gerhardt officiellt tar avstånd från extremister-
-för att dra nytta av ökningen av högerextrema hatbrott i Europa.
-Vi vill kameraövervaka hennes hem. -Esther Krug har bett om vår hjälp.
-Langley är inte informerade. -Är det helt inofficiellt?
Nynazisten Otto Ganz vars många kopplingar till högerextrema grupper-
-har satt honom under bevakning sedan flyktingkrisens början.
Gerhardt och Ganz verkar samarbeta för att med våld påverka valet.
-Hur går det för Daniel? -Han har kontakt med Lena Ganz.
-Jag kan ordna allt vad ni vill ha. -Han behöver vapen.
Skulle vi förse högerextrema med automatkarbiner och ammunition?
Du borde träffa min pappa.
-Sådan här skit blir din död. -Vem är du?
-Esther bad mig hålla koll på dig. -Det är en ära, herr Ganz.
Jag samarbetar med någon. Det är han som står för affärerna.
Ta mig till honom på studs.
BERLIN STATION
SÖDRA SPANIEN
-Vad i helvete gör du här? -Lyssna noga på mig nu.
Du skapade vapensmugglaren Andrew Chevalier för tolv år sedan.
Du måste väcka honom till liv här och nu.
-Hur hittade du mig? -Det tar vi senare.
De som står bakom mig dödar oss om du inte spelar med.
-Vet du vem han är? -Jag har aldrig sett honom.
Jag heter Trevor Price.
Verka glad att se mig. Krama om mig, men sabba inte det här.
Håll ett öga på honom.
Om de inte dödar dig, så gör jag det.
-Välkomna. -Ursäkta att vi stör, herr...?
Chevalier. Kalla mig Andrew. Stig på.
Otto Ganz. Min dotter Lena. Och vår medarbetare Armando.
Trevligt att träffas.
Ni är långt från Tyskland.
Herr Ganz ville träffa dig personligen. Han har ett förslag.
Känn er som hemma.
Ge dem något att dricka. Det finns öl i gästhuset.
Ett ögonblick, jag...
-Visst är här vackert? -Du kan ta huset. Jag tar bilen.
Klä på dig, älskling. Vi har gäster.
-Vad fan gör du här? -Vi fick nyligen veta att Ganz...
...var ute efter stora mängder högexplosiva sprängämnen.
Det gick snett och vi har ingenting som knyter Ganz till affären.
Du verkar inbilla dig att jag bryr mig.
Vi tror att han vill påverka valet. Han måste bara göra en beställning.
-Det är där du kommer in. -Fel. Jag är inte med alls.
-Jag har dragit mig tillbaka. -Du står i skuld till mig, Hector.
Står jag i skuld till dig?
-Varför Chevalier? -CIA skapade en hel historia åt dig.
Det var för över tio år sedan. Jag minns inte bakgrundshistorien.
Friska upp minnet för Ganz är en farlig man.
Om han tror att vi blåser honom, så dödar han oss.
Kolla upp den här Chevalier.
-Vad tror du om honom? -Det är för tidigt att säga något.
Hej. Vi behöver en bakgrundskontroll av Andrew Chevalier.
Det är rena självmordsuppdraget.
Spela din roll, var charmig, backa upp det jag säger, så drar vi snart.
Ja, ja. Okej.
Är det så här du har pensionerat dig? Jag är imponerad.
Jag hade stoppat undan lite för sämre tider.
-Är du lycklig? -Tills för 20 minuter sedan, Daniel.
Jag hämtar bärsen. Från och med nu heter jag Trevor.
Trevor? Herregud.
-Vem är han? -Lugn, allt kommer att gå bra.
-Otto kollar redan upp honom. -Det är lugnt.
Det får vi hoppas. Får jag order om att döda er, så tvekar jag inte.
Sköt du ditt jobb, så tar jag hand om resten.
Ja, okej.
Cerveza?
-Ni har ett vackert hem, Chevalier. -Tack.
Livet här passar mig bra. Här är lugnt och stilla. Vanligtvis.
-Har ni varit i Berlin? -Främst på genomresa.
Det är inte min favoritstad. Jag finner arkitekturen smått kylig.
-Jag älskar dig. -Hej då.
-Er fru? -Jag har friat, men alltid fått nej.
Hennes sort vet inte sitt eget bästa.
-"Hennes sort"? -Ta en öl, Andrew.
Du glömmer att jag inte dricker, Trevor.
Jag är nyfiken på hur ni två började göra affärer ihop.
Det var väl i Groznyj, va?
-När var det? 2007? -Ja, någonstans där.
Jag hade gjort en vända i Irak och bokade en biljett till Tjetjenien.
-Hur länge hade du varit där? Ett år? -Om du säger det, så.
Du kan väl dra historien om prästen?
-Herr Ganz är nog inte intresserad. -Det är jag.
Okej. Andrew skulle göra affärer med en kille-
-som hade rest till Groznyj på falska papper som katolsk präst.
-Och han går till en restaurang... -Det var ett hotell.
Det var ett hotell, för fan.
Ska du dra historien, så håll rätt på grejerna.
Jag går in i lobbyn. Det är varmt så in i helvete.
AC:n hade pajat den morgonen. Jag frågade efter fader Mulroney.
Han visar mig till baren och där sitter han med sitt radband och allt.
Jag sätter mig mittemot honom och börjar snacka affärer.
-Jag snackade om SAM:arna... -Om vadå?
-Luftvärnsrobotar. -Det är en potentiellt stor affär.
De kostar hundratusentals dollar, så jag vill få honom att gilla mig.
Jag börjar gå in på detaljer såsom räckvidd och så vidare.
Han bara sitter där. Lugn som en filbunke.
Han nickar då och då och ler som om allt är lugnt.
Men han säger inte ett knyst.
Jag börjar tro att han har en dold mikrofon.
Är han CIA-agent? Vem vet, liksom?
Jag börjar bli lite paranoid och kollar mig omkring.
Jag tittar bort mot lobbyn och vad får jag se?
Det travar in en präst till och ännu en och ännu en.
De hade ett konvent i stan.
Jag kunde fan ha sålt robotar till Vatikanen den helgen.
Kul. Väldigt kul.
Hur lyder domen, herr Ganz? Klarade jag er granskning?
-Ja, det gjorde ni. -Då får min kollega ta över nu.
Jag önskar er en trevlig resa tillbaka till Berlin.
Om det går bra, herr Chevalier-
-så vill jag sköta det här oss två emellan.
Jag blev lurad nyligen och är därför lite mer försiktig den här gången.
-Kan ni förstå det? -Det har varit ett nöje, herr Ganz.
Men jag är en tillbakadragen person i en känslig bransch.
Jag må ha bestått ert prov, men ni har inte bestått mitt. Förstår ni?
-Jag kan gå i god för herr Ganz... -Du glömmer vem som bestämmer.
Herr Chevalier. Ni har rätt.
Vi har trängt oss på och ni har ingen anledning att lita på mig.
Därför håller min dotter på att ordna med en liten leverans.
Något som jag hoppas kan övertyga er.
-Det är tre mil till närmsta stad. -Det är här inom en timme.
Det är bara en timme, chefen.
Tycker du om den?
Jag tycker att det är grymt.
De kallar det för sport, men vad har djuret för chans?
Intressant att du fokuserar på tjuren. Matadoren är väl den viktiga?
-Han är arg. -Är det ilska?
Jag ser stolthet. Jag ser makt.
Tacka honom å mina vägnar.
100 000 euro. Använda sedlar som inte går att spåra.
En doft jag gillar.
En liten handpenning om ni är villig att göra affärer med mig.
Ett ögonblick, bara. - Trevor.
Ni lägger er i tysk politik. Langley har inte godkänt det här.
Att Gerhardt finansierar en terrorattack är något som berör alla.
Han är redo att göra affär.
-Vad har jag att tjäna på det här? -Lyckas vi är pengarna där inne dina.
Du antar att jag behöver pengar. Se dig omkring.
Du har inte pensionerat dig, du gömmer dig.
Låt dem vara.
Slå till mig igen, så att han ser det.
-Jag gillar honom inte. -Jag finner honom intressant.
Okej, nu ser vi till att han nappar.
Men om det går åt helvete får alla klara sig själva.
Då var personalmötet avklarat. Lunch, någon?
-Vi kan prata i bilen, herr Ganz. -Lysande.
-Låt den stå kvar där. -Vi tar pengarna med oss.
Jag kan tänka mig en kompromiss.
Om det här är en prövning i tillit...
...så vill jag se prov på det.
-Har ni en mobil, herr Chevalier? -Ja.
Om vi ska prata affärer, så undrar jag...
Klokt. Man vet aldrig vem som lyssnar, eller hur?
Ni gillar leksaker. Snabba bilar, vackra kvinnor...
Vi sattes inte på jorden för att ha tråkigt.
Ni sa att ni blev lurad nyligen?
En affär gick oväntat i stöpet.
Tiden är troligen avgörande och jag är din sista utväg, så börja snacka.
-Din vän ger mig dåliga vibbar. -Han ogillar oväntade besök.
Jag gick i god för dig. Om det här går snett, bär jag ansvaret.
Du... Lita på mig. Det kommer att gå bra.
-Hallå där. -Tack, Armando.
-Fick ni något gjort på vägen hit? -Ja, det fick vi.
Kan vi hjälpa dem med det de vill?
Det kräver lite arbete, men vi kan ha grejerna i Berlin till den 21:a.
Det är om tio dagar.
Vi diskuterar inte det här vidare nu.
-Låt oss skåla. -Tack, jag avstår.
Ett glas, för att skåla.
Skit samma. Varför inte?
-För affärer, och nya vänner. -Nya vänner.
Hej, min vän...
-Vad gör du? Är det beställningen? -Jag fick inte skriva ner något.
-Här. -Herrejävlar!
-Jag måste kontakta Robert. -Käften!
Hitlerjugend-killen sitter där inne och skiter eller något.
Armando? Han är Esther Krugs kille.
-Va? Och honom tog du hem till mig? -Jag hade inte direkt något val.
Jag litar mer på Otto Ganz folk än på Esther Krugs.
Han vet inte vem du är. Vi måste bara stryka honom medhårs.
Då så. Okej.
-Har du fått beställningen? -Ja.
Jag måste meddela att vi är i Berlin i kväll. Ge mig Chevaliers telefon.
Jag ringer och säger att vi återvänder som hjältar.
-Lås upp den. -Seriöst?
Du ringer inte tyska säkerhetstjänsten med min telefon.
Det är inte säkert. Jag måste hitta en telefonkiosk.
Det är lugnt. Jag har ett extra SIM-kort.
Var har Esther hittat den här idioten?
Låser du inte upp telefonen, ser jag till att Otto tvingar dig göra det.
Jag undrar vad han då får veta om herr Chevalier.
Bara gör det. De vet inte att det är du.
Varsågod. Det är piss på den.
Jag har gjort allt du har bett mig om.
Beställningen är lagd. Se till att få iväg fanskapen härifrån nu.
Mamma? Det är din son.
Vilken härlig eftermiddag. Vi tar en promenad.
-Du missar väl inte flyget, Otto? -Vi hinner.
Vet du vad jag lägger märke till i den här byn? Likformighet.
Alla vi möter ser likadana ut. De klär sig likadant, har samma hudfärg.
Ja, så blir det efter flera generationers inavel, Otto.
Du skämtar, men när man går längs gatorna i mitt hemland i dag-
-har det förändrats så mycket att ingen känner sig hemma där.
Turkar, araber, afrikaner...
Det blir ingens hem när man välkomnar alla.
-Ser ni något ni gillar, herr Ganz? -Jag har spenderat nog med pengar.
Kom.
-Vad i helvete? -Jag ska ringa ett samtal.
-Har ni en telefon? Teléfono? -Varsågod.
-Nej. Har ni en telefon? -Telefon...senare.
-Köp något först, så är ni snäll. -Okej.
Den här.
Gracias.
De här, tack.
Var är Trevor?
-Jag letar upp honom. -Lena går. Håll koll på den andre.
Daniel på linje 2.
-Hej. -Jag har ont om tid.
Och IR-länkarna är usla, så var kort och koncis.
-Jag är i Spanien. -Vad fan gör du där?
Det är en lång historia. Otto har gjort en beställning.
Han vill ha 120 kilo Semtex.
Han vill ha detonatorer och annat också, men jag ville förvarna dig.
Jag hör av mig när jag återvänder till Berlin.
-Är du med Ganz nu? -Ja, bland andra.
-Ta reda på vad han ska ha det till. -Han behöver det till den 21:a.
Det är tre dagar före valet. Helvete.
Ja, jag trodde inte heller att det var en slump.
Vi måste luska ut hur Katerina Gerhardt är inblandad.
Otto Ganz är bara en lakej. Få honom att snacka om målet, Daniel.
Gracias.
-Hej! Du försvann. -Jag har köpt en liten souvenir.
-Gullig, va? -Säger du det, så.
Han sa åt dig att hålla ett öga på Chevalier.
Vi förtjänar att ha lite skoj när vi har flugit så här långt.
-Förlåt. -Var har du varit?
-Jag tappade bort mig. -Vill du åka med mig, Lena?
Jag lovar att vara extra försiktig, Otto.
Om du vill det, så.
-Jag kör. -Visst.
Varför får jag intrycket av att du gillar att leva farligt?
-Ska jag sakta ner, så bara säg det. -Nej, då. Gasa på, du.
Vad skulle din far säga om att du knullar hans hjälpreda?
Tror du inte att han redan vet det?
Jag antar att en man som han önskar något bättre för sin dotter.
Om du nu inte försöker få pappas uppmärksamhet.
-Vad är det din far planerar? -Det har inte du med att göra.
Du är en fotsoldat och som alla goda sådana ifrågasätter du inte en order.
Det vi gör kommer att förändra Tyskland för all framtid.
-Säger inte alla terrorister det? -Vi är nationalister.
Jaha, nationalister. Intressant distinktion.
-Vi har problem med hjälpredan. -Armando?
Säkerhetstjänsten står på vår sida.
Vet du att han sätter på dottern?
Okej. Kanske det. Varför oroar det dig?
Hon är smartare än hon låtsas om.
Om han råkar försäga sig, överlever ingen av oss.
Då får vi hålla oss nära honom.
Tänker du hoppa i?
Han ser oss inte. Hoppa i.
-Han skulle döda dig. -Det är din förlust.
-Hann du ringa hem? -De vill att vi lokaliserar målet.
Jag hoppas inte att du nämnde mig.
Hade jag gjort det hade Robert suttit på flyget hit nu.
Du frågade i morse hur jag hittade dig.
När du lämnade Berlin flaggade jag alla dina kända alias.
När du till slut dök upp i Spanien fick jag en träff.
Smart, Trevor. Varför gjorde du det?
Du förargade många farliga personer. Jag ville veta att du levde.
Som du ser, Daniel, så lever och frodas jag.
Tror du att jag är korkad, Hector?
Det är Carlos DeVega som står som ägare till villan.
En sårbar CIA-källa som var förälskad i dig.
Han bjöd hit dig varje sommar. Det var så jag visste att du var här.
Jag klarar inte det här utan dig.
Vi kan få dem att snacka. Avslöja målet.
Glöm Shaw, glöm tyska säkerhetstjänsten, glöm Langley.
Du och jag. Vi kan vända det här till en seger. Du och jag.
Jag vet att du inte har glömt hur bra det känns.
Oj! Imponerande.
Vi har haft så trevligt i dag, varför inte stanna över natten?
-Skulle vi inte tränga oss på? -Nej, då. Det vore bara roligt.
Ja, det vore roligt.
Tack ska du ha, Andrew.
Det är blott ett nöje, Otto.
Nu ska vi ha en trevlig kväll.
-Vi stannar över natten. -Vi har ett problem.
Vem?
Ring våra vänner. Jag vill veta vem som blivit uppringd och när.
-Äter du sådan här mat i Berlin? -Där kan vi sällan laga mat utomhus.
-Pappa tycker om att laga mat. -Vad skönt för din mamma.
-Lenas mor dog för elva år sedan. -Jag beklagar. Det visste jag inte.
Säkerheten kommer att vara omfattande i Berlin inför valet.
-Kommer det att utgöra ett problem? -Ni får den hjälp ni behöver.
Högt uppsatta vänner, va?
Vad tror du, Otto? Kommer det att ske förändringar i makttoppen?
-Allt pekar på ett uppsving för PFD. -Helt okänt för fem år sedan.
Exakt, det går väldigt fort.
-De glöms bort lika fort igen. -Inte den här gången.
-Vilket jävla skitsnack. -Tilltala inte herr Ganz så.
Vi är Andrews gäster. Jag vill gärna höra vad han tycker.
Men ta det varligt. Vår historia komplicerar till saker och ting.
Vi står inför en unik utmaning i Tyskland.
Hur vi ser på vårt förflutna, skulden vi bär sedan nazitiden.
Det är därför vi låter alla flyktingar infektera vårt land.
Vi har berövats vår identitet och motarbetar våra egna intressen.
Jag tror inte att ni får så många sympatier från övriga Europa.
-Europa håller på att förändras. -Det råder kaos i Europa.
Precis som det förtjänar. Vi kommer att resa oss ur kaoset.
Herregud. Är det grundstenen i ert manifest?
Man kan inte laga en omelett utan att krossa ett par ägg?
-Håna mig inte, Andrew. -Det gör jag inte.
-Inga klichéer, tack. Tala klarspråk. -Tagga ner nu.
Käften, Trevor. Otto är vuxen. Han kan tala för sig själv.
I USA lägger ni handen på hjärtat för att visa er lojalitet inför flaggan.
I Tyskland ser jag ingen stolthet, ingen passion.
Vi pissar på vår identitet, vi ger bort vår mark.
Moskéer, tempel, synagogor... Det är ett nöjesfält. En djurpark.
Vi har fått nog. PFD kommer att återupprätta vårt land.
PFD.
Har de sålt in sin saga och lovat dig något nytt? Något enkelt och rent?
Ledsen att behöva säga det, men det är bara skitsnack.
Extremhögern och extremvänstern får er att trampa i samma gamla spår.
De låter er tro att ni kan förändra landet, men det är en illusion.
-Det är en illusion, för helvete. -Pendeln svänger.
"Pendeln svänger." Så fan heller!
Vakna, Otto. Öppna ögonen. Ingenting förändras egentligen.
Demokratin reser sig, kommunismen faller och tvärtom.
Det är precis samma skit.
Det enda som verkligen leder till revolution är krig.
-Ja. Där är vi överens. -Bra.
Bra, vi är eniga.
-Ska du avfyra första skottet? -Varför i helvete inte?
Var?
-Du har nog fått nog nu, pappa. -Tyst!
-Jag ser hur det är med henne. -Låt henne vara.
Gå du, Trevor.
-Ett glas till, kanske. -Varför inte, min tyske vän?
Jag kan fortsätta hela natten.
-Hej. -Han gör bara så när han dricker.
Han känner sig säkert pressad just nu.
Jag var likadan. Man förbereder sig mentalt innan man går ut i strid.
Det är inte det. Det är din vän. Han vill imponera på honom.
Varför det? Vi kan förse honom med allt han behöver.
Min far omges dygnet runt av folk som bara säger ja till honom.
Han inser inte att det är för att de är rädda för honom.
Men det är annorlunda med din vän. Han utmanar honom.
Jag beklagar din mors död. Jag förlorade min mamma när jag var tolv.
-Det var jobbigt. -De älskade verkligen varandra.
Han förändrades när hon dog.
Jag såg min pappa förvandlas till en annan person. Det är tufft.
Träffar du fortfarande din pappa? Inte? Du borde besöka honom.
Våra pappor må ha förändrats, men de är fortfarande våra pappor.
-Lena... -Ursäkta mig.
Jag måste ta det här.
-Efterrätt om fem minuter. -Lysande.
-Du måste ta det lite lugnare. -Nej, nej.
Vi öppnar en flaska vin till och får den jäveln att öppna sig.
-Vi måste få vetskap om målet. -Han litar inte tillräckligt på er.
Inte på mig, men han är tydligen ett stort fan av dig.
Ni känner inte Otto. Pressar ni för hårt, släpper han lös monstret.
-Och det vill ni inte. -Okej. - Det är upp till dig.
Vi kanske inte får fler chanser. Ligg på så hårt du kan.
Det är en jättebra idé, Trevor. En jättebra idé.
De kollade SIM-kortet. Det användes i eftermiddags.
Samtalet gick via en extern länk, men de har dekrypterat mottagaren.
Säkerhetstjänsten.
Visste du redan om det?
Jag hade mina aningar.
Förlåt att jag höjde rösten åt dig.
Mamma älskade dig så mycket.
Jag älskar dig så mycket.
Vi funderade precis på om vi ska öppna en flaska vin till, Otto.
Min dotter hade rätt, jag har druckit tillräckligt. Jag ber om ursäkt.
Jag borde inte blanda in er i det här...
...men jag har inget val.
-Herrejävlar! -Vad fan gör du?
Lägg dig inte i! - Din jävla goltupp!
Du har arbetat med mig i flera år!
Se mig i ögonen! Hur mycket fick du?
Släpp honom! Sluta nu!
-Släpp mig! -Jag dödar henne! Jag gör det!
Gå in i huset. Allihop. Gå in, allihop!
Stanna där. Bilnyckeln. Jag tar den snabba bilen, tack.
När ni ändå är så vänlig, kan ni öppna kassaskåpet, herr Chevalier?
Ge den till henne.
Stanna där! Det är långt nog.
Gå in igen!
-Jag gör det, Otto! Gå in igen! -Gå in, pappa!
När vi dödar honom, så ska det ske långsamt.
Ge mig portföljen.
Ge mig nyckeln!
-Hur mycket vet han? -Vi miste en leverans nyligen.
Känner han inte till planerna, kommer han inte åt oss.
-Han vet vilka vi är. -Jag tar hand om honom, oroa er inte.
Snygg parkering.
Han är borta.
Vi delar på oss. Jag vill ha honom levande.
-Vilket trevligt avslut på kvällen. -Är du full?
-Jag hade varit nykter i tre månader. -Du hade fått ordning på livet, va?
Det är inte du, Hector. Du är inte redo att dra dig tillbaka.
Mina alternativ är begränsade.
Hector DeJean får inte flyga. När mina andra pass går ut är jag fast.
-Jag kanske kan häva restriktionerna. -Inte utan Roberts godkännande.
Vi vet båda två att det aldrig kommer att ske. Herregud.
Tack och lov. Ni måste hjälpa mig härifrån. Ni måste hjälpa mig.
Du måste vara tyst. Andas, andas.
Hjälper ni mig inte, berättar jag allt.
Jag tror att han gör det. Vi måste fatta ett väldigt svårt beslut fort.
Psykonazisten torterar honom. Snackar han, är vi döda.
Jag var skyldig dig det. - Vi har hittat honom!
-Jag ville ha honom levande. -Jag kunde inte ta den risken.
Gå tillbaka till bilen.
Lena! Gå tillbaka till bilen.
Jag vill inte att han ska gå att identifiera.
De ska tro att han är kvar hos oss. Sätt honom i bilen igen.
Trevor. Vi måste åka till flyget.
-God morgon, Andrew. -God morgon, Otto.
-Har du sovit hyfsat? -Väldigt gott, tack.
Synd att vi måste ge oss av. Här är så vackert.
Ja, jag kommer att sakna det.
-Vad i helvete håller du på med? -Han litar på mig.
Jag kan vara till nytta. Jag har hållit mig borta alltför länge.
Det blir precis som på den gamla goda tiden. Inte sant, Trevor?
Text: Anna-Karin Strobel Lando www.sdimedia.com